Hey? Folkens?
Det her er Aaron.
Han var udenfor, alene. Vi tog hans våben og hans ting.
Hej.
Rart at møde dig.
Han havde et våben?
- Er der noget, du har brug for? - Han har en lejr. I nærheden.
Han vil tage os til audition, for at vi kan bo der.
Gid der var et andet ord. 'Audition' lyder, som om vi er en dansetrup.
Det er kun fredag aften.
Og det er ikke en lejr. Det er et samfund.
Jeg tror, at I alle sammen ville blive værdifulde medlemmer.
Men det er ikke op til mig.
Min opgave er at få jer til at tage med mig hjem.
Jeg ved det godt. Var jeg jer, ville jeg heller ikke tage med.
Ikke før jeg vidste, præcis hvad det gik ud på.
Sasha, vil du give Rick min taske?
Forlommen. Der er en kuvert.
Jeg kan ikke overbevise jer kun ved at fortælle om vores samfund.
Derfor tog jeg dem med. Jeg beklager billedkvaliteten.
- Vi fandt en fotoforretning... - Vi er sgu da ligeglade.
Du har fuldstændig ret.
Det er det første billede, I skal se. For det vigtigste er sikkerheden.
Hos os er I i sikkerhed.
Hver del af muren er en 4,5 m høj, 3,6 m bred stålplade -
- mellem koldvalsede stålbjælker og profiljern.
Ingen, hverken levende eller døde, kan trænge igennem.
Som sagt er sikkerheden vigtig.
Der er faktisk kun én ressource, der er vigtigere for vores samfund.
Menneskerne.
Sammen er vi stærke. I kan gøre os endnu stærkere.
Det næste billede er taget inden for hegnet. Samfundet blev...
Det var altså ikke et 'lad os overfalde ham'-blik.
- Jeg tror, han er okay. - Han skal sikres. Se i hans taske.
- Rick. - I andre, hold udkig. De angriber.
Vi ved ikke hvordan eller hvornår, men de angriber.
Mig og Sasha så ham ikke. Han kunne have angrebet os.
- Kan nogen se noget? - Kun en masse skjulesteder.
Hvad har du fundet?
Sådan en skyder har jeg ikke set før.
- Du har et godt højre kryds, Rick. - Sæt ham op.
- Det er vist bedre, hvis... - Det er i orden.
Han har det fint. Sæt ham op.
I er forsigtige. Det forstår jeg fuldstændig.
Hvor mange flere er der derude?
Du har en pistol til nødraketter, så du kan give signal. Til hvor mange?
- Betyder det noget? - Ja. Det gør det.
Jeg mener... Selvfølgelig betyder det noget, hvor mange der er.
Men betyder det noget, hvor mange jeg siger, der er?
For uanset hvilket tal jeg siger... Otte.
32. 444. Nul.
- Du stoler alligevel ikke på mig. - Du smiler, når du er blevet slået.
Og stiller vandflasker til jer på vejen.
- Hvor længe har I fulgt efter os? - Længe nok til at se, at...
I ignorerer nærmest en flok strejfere.
I mangler mad og vand, men holder alligevel sammen.
I er overlevere. Og I er mennesker.
Som sagt, og nu håber jeg ikke, at du slår mig igen...
Det er den vigtigste ressource i verden.
Hvor mange andre er der derude?
En.
Jeg vidste, I ikke ville tro på mig.
Hvis ikke med ord og billeder, hvordan kan jeg så overbevise jer?
Hvad hvis jeg kørte jer derhen? Vi kan være der ved frokosttid.
Der er vist ikke plads til os 15 i den bil, du og din ven kom i.
Vi kørte hver for sig, så vi kunne tage folk med hjem. Der er plads nok.
- Og I parkerede lidt væk, ikke? - På Ridge Road efter hovedvej 16.
Vi ville tættere på, men så blokerede stormen vejen.
- Det er nøje gennemtænkt, hvad? - Rick...
Ville jeg lave et bagholdsangreb, så ville jeg da gøre det her.
Sætte ild til og skyde jer, når I løb ud ad den eneste udgang.
I kan stole på mig.
- Jeg ser efter bilerne. - Der er ingen biler.
- Måske. - Det er ikke nødvendigt.
Jo.
Du ved, hvad du ved. Og du er sikker på det. Men det er jeg ikke.
Heller ikke mig.
Din måde er farlig. Det er min ikke.
At afvise et sted, hvor vi kan bo? Hvor Judith kan bo.
Det er ret farligt.
Vi er nødt til at finde ud af, hvad det her er.
Vi kan godt beskytte os selv.
Så det er det, vi gør.
Så gør jeg det også. Jeg tager af sted.
- Abraham. - Ja.
Jeg går med dem.
- Rosita. - Okay.
- Har I ammunition nok? - Vi har, hvad vi har.
Radioerne er døde. Er I ikke tilbage om en time, kommer vi.
Og måske er det netop deres plan.
- Herinde er vi et mål. - Jeg dækker området.
Hold jer i par og find sikre steder i nærheden.
Dengang verden stadig var verden, arbejdede jeg for en ngo.
Vi leverede medicin og mad til Nigerdeltaet.
Skurke truede mig med pistoler hver, hver anden uge.
I er ikke skurke. I slår os ikke ihjel.
Og vi slår bestemt ikke jer ihjel.
Selv om vi er gode mennesker, kan det godt være, vi slår jer ihjel.
Er de ikke tilbage om en time, får du en kniv i kraniet.
Hold øjnene åbne. Op med våbnene.
- Hvis I ser nogen, så skyd. - Forstået.
- Hvis vi ser nogen, skyder vi bare? - Godt spørgsmål.
Hvad hvis det er nogen ligesom os? Hvad hvis Aaron taler sandt?
- Hvis det er nogle uvedkommende? - Fem personer med våbnene fremme.
- Ingen kommer bare for at sige hej. - Men det var jo lige det, der skete.
Hvis det er nogle ligesom os, burde vi være bange for dem.
Han sagde, han holdt øje med os. Så så han os i går.
Hvorfor ville han have os med efter alt, hvad vi har gjort?
Folk som os reddede en præst.
Vi reddede en pige, der kom til fængslet med Guvernøren.
Vi reddede den skøre kvinde med sværdet.
- Det så han. - Jeg ved ikke, hvad han så.
Du så godt glasset med æblemos i min taske, ikke?
Jeg prøver ikke at narre dig. Det er selvopholdelse.
For hvis strejferne hører hende og kommer, dør jeg som den første.
Tror du, at jeg vil forgifte din lille datter?
Jeg er bundet, og du har allerede truet med at dolke mig i hovedet.
Hvordan ville det hjælpe mig at myrde din datter?
Måske dør hun ikke. Måske bliver hun syg. Måske kan kun du hjælpe hende.
Ja, kun jeg kan hjælpe hende. Med æblemosen. Det gavner alle.
Jeg hader æblemos. Min mor gav mig mad, jeg hadede, for at hærde mig.
Æblemos med løg... Jeg tog det kun med for at vise, at vi har æbletræer.
Som sagt... Du dør som den første.
Samfundet er stort nok. Vi kan finde et sted, I kan bo -
- hvor hun kan græde, uden at hun kan høres uden for murene.
Du har 43 minutter.
Han talte sandt.
Ikke ét skridt til, narrøv.
- Jeg ordner dem. - Vi ordner dem.
Tak.
- Frit? - Frit.
Milde skaber.
- Det er længe siden. - Rex spiste vist tre dåser en aften.
Fire. Idioten vidste, at hvis han ikke åd dem -
- så havde jeg gjort det.
Ved brandbilen, efter Eugene...
- Troede du, jeg ville gøre dig ondt? - Nej.
Sådan er du ikke.
Det her er vores nu.
- Der er mere end rigeligt. - Det er vores.
- Uanset om vi tager med dig. - Hvorfor skulle vi ikke gøre det?
Hvis han løj. Eller hvis han ville skade os.
Men det gør han ikke. Og det vil han ikke.
Vi har brug for det her. Så vi tager af sted. Os alle sammen.
Sig noget, hvis I er uenige.
Jeg ved det sgu ikke. Den her lade stinker af hestelort.
Ja. Vi tager af sted.
Og hvor skal vi så hen? Hvor ligger din lejr?
Hver gang jeg har gjort det her, har jeg selv kørt rekrutterne tilbage.
Jeg tror på, at I er gode folk. Men jeg vil ikke satse mine venners liv.
Du kører ikke. Så hvis du vil hjem, må du fortælle os hvordan.
- Kør nordpå ad hovedvej 16. - Og så?
Jeg siger det, når vi kommer så langt.
Vi kører ad 23 mod nord. Så kan du få os videre derfra.
Det er en rigtig dårlig idé.
Vi har ryddet hovedvej 16. Den er hurtigere.
Vi tager 23. Vi kører ved solnedgang.
- Skal vi køre om natten? - Jeg ved godt, det er farligt.
Men det er bedre end dagslys. Vi skal kunne forsvinde igen.
Ingen vil gøre jer noget. Du bringer bare din gruppe i fare.
Sig, hvor lejren er, så kører vi med det samme.
Det bliver en lang nat. Spis. Hvil jer, hvis I kan.
Du, jeg og Glenn kører sammen med ham.
Carl og Judith er bedre beskyttet derinde.
Er du okay?
Da du sagde, at vi tager derhen... Mente du det?
Eller ville du bare have ham til at sige, hvor lejren var?
- Vi tager derhen. - Uanset hvad det kræver.
Bare vi kommer frem.
Da du kom hen til Woodburys port første gang...
- Hvad hørte du så? - Ikke noget.
- Og ved Endestationen? - Ikke noget.
På et tidspunkt i nat står vi uden for lejrens mure.
Og uden at se derind skal jeg beslutte, om min familie skal derind.
Han spurgte før, hvad der skulle til, for at jeg blev overbevist.
Ærligt talt...
Jeg ved ikke, om noget kan overbevise mig om at gå derind.
Men jeg prøver.
Jeg prøver.
Jeg prøver at samle alle 50 stater. De skal op at hænge i mit hus.
- Har du dit eget hus? - Ja. Se selv.
Hvorfor er der ingen billeder af menneskerne?
Vi tog et gruppebillede, men da jeg prøvede at fremkalde det...
Stillede du ham spørgsmålene?
Nej.
Hvor mange dødninger har du slået ihjel?
- Undskyld? - Hvor mange?
Det ved jeg ikke. Mange.
Hvor mange mennesker?
- To. - Hvorfor?
Fordi de prøvede at slå mig ihjel.
- Lyttede du til os? - Ja, jeg holdt øje, og jeg lyttede.
Hans folk kan have hørt vores plan.
- Glenn! - De er bag os! De havde ramt os.
Nu kan de komme ud.
Jeg kan ikke se dem.
- Nej. De er væk. - Vi kører tilbage og finder dem.
- Er de okay? - Ja.
- Til venstre ad Jefferson Avenue. - Vi må væk herfra!
Kom nu.
- Vi må væk herfra. - Jeg prøver, om jeg kan se noget.
- De kommer lige mod os! - Det ved vi godt.
- Vi må væk herfra nu! - Vent!
Pis.
- Hvem gjorde det? - Jeg må af sted. Luk mig ud.
- Jeg må ud. Luk mig ud! - Så I det?
Michonne! Lad ham være! Vi må finde de andre!
De tror, vi affyrede nødraketten. Vi må hen til den!
Hvor er Glenn?
Væk!
- Bare løb, hvis du vil. - "Vi kan klare det sammen."
"Men kun sammen." Det sagde du.
Ja, jeg lyttede.
- Glenn! Han må være her et sted. - Glenn!
Hvis du vil binde mig igen, så skynd dig.
Vi har ikke tid. Vi skal den vej.
- Hvor er de? - Jeg ved det ikke.
Hvis det her er en fælde, kommer dine folk til at dø i nat.
Nødraketten var ovre mod vandtårnet.
- Er din søster okay? - Ja.
- Eric? Eric? - Herinde!
- Eric? - Jeg er okay. Bare en brækket ankel.
Det sagde Maggie i hvert fald. Hende kan jeg lide.
Det er ikke noget særligt.
Jeg tager bare på infirmeriet derhjemme.
Da jeg så nødraketten så troede jeg...
- Der blev selv du bekymret, hvad? - Ja.
Det er altså din skyld.
Nå, er det det?
Fordi jeg elsker dig. Og når jeg er bekymret, gør jeg dumme ting -
- og pludselig ender jeg under en rustspand med en brækket ankel.
Men mens jeg ventede på dig, gennemsøgte jeg området -
- og fandt den her.
Du mistede nummerpladerne.
Jeg mistede bilen.
Det er måske meget godt. Skrumlet udenfor er så grimt -
- at det skræmmer strejferne væk.
- Hej. Jeg hedder Eric. - Rick.
Undskyld mig. Undskyld? Alle sammen.
Tak.
I reddede Eric. Jeg står i gæld til jer.
Og den gæld vil blive tilbagebetalt, når vi kommer frem.
Når vi kommer til Alexandria.
Jeg ved ikke med jer -
- men jeg vil helst ikke køre mere i nat.
- Måske kan vi køre i morgen tidlig. - Det lyder fint.
- Så sover du derovre. - Er det virkelig nødvendigt?
Det er det sikreste. Vi kender jer ikke.
Hvis du vil holde mig fra ham, må du skyde mig.
Rick? Han fortalte os, hvor lejren er.
Og det var rigtigt, at han kun rejste sammen med én anden.
De er begge to ubevæbnede. En af dem har brækket anklen.
Jeg tænker også på vores sikkerhed.
Men jeg kan ikke opgive alt andet.
Jeg ved godt, hvad jeg sagde, men...
Det gør en forskel.
Okay.
Ja?
Jeg ved godt, at han skal have flere, men jeg vil hellere lade ham sove.
De er til dig. Vi har rigeligt.
- Jeg ved, hvor ondt det gør. - Ja. Tak.
Dit ben? Skete det inden?
Under.
Far og jeg... En bilulykke. Rådne på vejen.
Jeg havde en læge. Jeg er heldig, at jeg overhovedet kan gå.
Vi har en god kirurg i Alexandria. Han hedder Pete.
Jeg har set ham udrette fantastiske ting.
Måske kan han hjælpe dig.
- Ja? - Ja.
Seven card stud. Esser, firere, niere, klør knægt og ruder knægt.
14 jokere? Mener du det alvorligt?
Jeg er lige så alvorlig som to hunde, der parrer sig.
Abraham? Se.
Hold øjnene på vejen, mester.
- Hvor langt er der igen? - Vi er lidt over halvvejs.
Vi klarer det.
Vi kan ikke vinde. Den er lige så meget værd som brandbilen.
- Vi mangler bare et nyt batteri. - Hvor fanden får vi det fra?
Herovre.
- Hvordan vidste du, at det var der? - Kom.
Kampen er slut.
Du må give slip på den.
Jeg ved godt, det er svært.
Efter at den har holdt dig varm og mæt -
- og i live.
Men kampen...
Den vender sig mod dig. Du må give slip på den.
Det var det, Bob prøvede at sige til mig i kirken.
Hvad man skal risikere. Hvornår det er sikkert.
Hvornår man skal lukke nogen ind.
Reglerne ændrer sig hele tiden.
Det gjorde de for mig.
Inden vi kører, skal jeg lige have et øjeblik.
Er du klar?
Ja.
Hej. Hej, skat. Kom.
Selv om du tog fejl, har du stadig ret.
Så er det nu.